Behøver du absolut have et juletræ?
Jeg har aldrig haft ét før. Mor var for nærig.
Undskyld, men efter alle de år i New York –
– er jeg blevet træt af drikkeriet, juleindkøbene og selskabeligheden.
Og intet af det betyder noget.
– Du er ligeglad med det træ. – Er jeg?
Jeg har altid følt, jeg måtte gemme mig for julen.
Min mor gik ud og festede og kom fuld hjem. Ved du, hvad hun sagde?
At julemanden ikke kom til fattige. Så tænkte jeg, jeg havde været slem.
– Hvad med et med sne på? – Nej.
Jeg blev kynisk med hensyn til julen og syntes, den var dum.
Jeg er træt af at være kynisk.
Og jeg, der var sikker på, at du var imod julen.
Nej, vi skal have en fed jul. Hvad synes du om det træ dér?
– Er det ikke lige stort nok? – Nej, det er perfekt!
– Det passer til Rockefeller Center. – Jeg skærer toppen af.
Jeg har noget at vise dig.
– Hvad siger du? – Så hellere en rigtig én, skat.
Den er til min søn. Den skal være under hans juletræ.
Jeg kan da sende ham en julegave?
Den er alle tiders, helt fjernstyret.
Der er en lille mand, der ryger ud, hvis den kører ind i en væg.
Fantastisk!
– Hvem vil du sige den er fra? – Julemanden.
– Så han er faktisk til. – Kun for meget heldige børn.
– Vi må gøre noget ved det træ, ikke? – Tja, det er meget stort.
Det hele tager kun to timer.
Det er sært, at noget så vigtigt bliver afgjort så hurtigt.
Det vigtigste er, at du er sund og rask.
Det er det vel ...
Jeg har aldrig været nødt til at tænke over, om jeg vil have børn.
Og nu, hvor jeg måske aldrig kan få nogle –
– kan jeg mærke, at jeg gerne vil være mor engang.
Det finder vi ud af til den tid.
– "Vi"? – Du ...
Jeg prøver bare ... at være en støtte for dig.
Det er du også. Tak, Billy.
Det er hårdt at skulle igennem det her, specielt til jul.
Hej, patient! Jeg ville lige se, hvordan du har det.
– Jeg tæller sekunderne. – Hvornår skal det ske?
– Kl. 8. – Dvs. kl. 9 eller 9.30.
– Tak for din hjælp. – Jeg skal hilse fra Jane.
– Hun holder jul hos sine forældre. – Hvad vil du så gøre?
– Jeg har vagt. Jeg ser efter dig. – Tak.
Pas nu på dig selv. Vi ses, Billy.
Jeg må nok også af sted.
– Jeg er bange. – Det skal nok gå godt.
Nogle vågner aldrig af narkosen.
– Det vil ikke ske for dig. – Lover du det?
Dave, kan du overtage her lidt?
Husk nu, at det er sidste gang før al julemaden!
Hvad gør du her? Vi skulle ses kl. 8.
Men jeg må mødes med en kunde, før han rejser til Hawaii.
Jeg kan ikke gå ud og spise med dig i aften ... Jeg er ked af det.
Så ses vi vel ikke før efter ferien.
– Jeg skal jo besøge mine forældre. – Det ved jeg.
Jeg tænkte, jeg måske kunne få dig til at ændre planer.
Hvad havde du da tænkt dig?
Aspen ... Vi tager af sted juleaften og kommer hjem nytårsdag.
Aspen ...?
– Terrence, er det dit alvor? – Afgjort.
Det er helt ... Jeg har intet skitøj. Jeg kan slet ikke stå på ski!
Og hvad siger jeg til mine forældre?
At du rejser væk med én, der er meget glad for dig.
Jeg er enormt smigret, men ...
Du behøver ikke svare nu, men tænk over det.
– Du kan give mig besked i morgen. – Okay, jeg tænker over det.
Tak ...
Gå så med dig!
Så er jeg her igen!
– Hvordan føler du dig? – Bange.
Prøv at slappe af. Du har fået et middel, der vil gøre dig søvnig.
Kender du "Bjældeklang"?
Kan du synge den for mig?
– Behøver jeg det? – Ja tak.
– Hej! Er der noget nyt? – Nej, vi venter på Michael.
Eller en anden, der kan fortælle noget.
De vil ikke sige noget, fordi vi ikke er pårørende.
Michael kommer snart. Den slags tager altid længere, end man tror.
– Ja. Jeg hader bare venteværelser. – Også jeg.
Så lad os tale om noget. Lad os tale om julen.
– God idé! – Er der nogen, der har lagt planer?
Jeg går ud og spørger.
Jeg vil spørge til Alison Parker.
Beklager ... Kun pårørende som sagt.
– Jeg er hendes bror! – For lidt siden var De en ven!
Vi bor sammen. Hvad mere forlanger De?
Beklager, men De må vente på lægen.
Billy, du var ikke i venteværelset. Hun har det fint.
– Kunne I ...? Kan hun ...? – Få børn? Når hun vil.
– Hun er stadig lidt svag. – Jeg vil se hende.
Kun pårørende, men ... Én person kan jeg smugle ind.
Alison, er du vågen?
Billy ...
Jeg tror, de sagde, at jeg vil blive i orden. Eller drømte jeg det?
– Nej, alt er, som det skal være. – Og jeg kan få børn?
Ja, så mange som du vil have.
Græd nu ikke ...
Undskyld. Jeg er så glad for, det er overstået.
– Jeg ser nok forfærdelig ud. – Vær ikke dum. Du ser dejlig ud.
Alle er her. De ville se dig –
– men kontrollen her er værre end i Det Hvide Hus.
Hvordan har min nye yndlingspatient det?
Okay ...
Men hele min krop føles, som om den har været brugt som hockeypuck.
Det er en god beskrivelse. Jeg er dr. List.
Det var mig, Alison dikterede sit testamente til.
Den slags glemmer man ikke. Jeg sender dig hjem i morgen –
– hvis du har nogen, der kan tage sig af dig.
– Gerne, men jeg ved ikke ... – Send hende bare hjem!
– Det er pænt af dig, men ... – Jeg skal nok tage mig af dig.
– Bare rolig. – Okay.
– Tak, Billy. – Du er vist i gode hænder.
Jeg kommer senere. Det var rart at træffe dig, Billy.
– Er du sikker? – Det står nok i lejekontrakten.
Sov nu, så ses vi i morgen tidlig.
– Vi ses. – Hej.
– Du har købt et juletræ! – Jeg vidste, at du ville have et.
Hvad er alt det her?
Juletræslys. Min far kom med dem og en del gammelt julepynt.
De har ikke brug for det i år. De rejser væk i julen.
De mener nok, at vi er vokset fra julen.
Jeg er heller ikke i julehumør i år ...
Det kommer.
Undersøg, om alle pærerne virker –
– for ellers sprænger hele kæden.
Der er jo flere tusind!
Far pralede med, at folk kom kørende langvejs fra for at se vores hus.
Jeg vidste, at der nok var noget.
– Kan jeg gå ud og handle? – Tag penge i min taske.
Nej, jeg giver.
Hej ... Jeg ville lige se, om du var hjemme.
– Hvordan har du det? – Bedre, nu jeg er ude af hospitalet.
– Husk, hun har brug for hvile. – Ja, dr. Bill ...
Jeg tog lidt læsning med.
– Du ser ... – ... rædsom ud. Bare indrøm det.
Nej, i betragtning af, hvad du har været gennem, ser du strålende ud.
Han passer dig godt. Jeg troede ikke, han var sygeplejersketypen.
Lige siden jeg blev syg, har han været så flink.
For flink! Jeg er taknemmelig, men det begynder at føles sært.
– Sig, han skal slappe af. – Det er let for dig at sige.
Når Billy er fikseret på noget, slapper han ikke af.
Lige nu er han fikseret på mig.
– Rhonda, skal jeg vente længe? – Et sekund!
Nu må du komme ind.
– Hvad synes du? – Hvor har du alt det fra?
Fra Terrence ... Jeg ringede i går og sagde, at jeg kom med.
– Han er utrolig. – Der er nok en hage ved det.
– Men jeg har stadig ikke fundet den. – Hvad sagde dine forældre?
De var skuffede og bekymrede over, hvem den ukendte fyr er.
Men jeg lovede at komme hjem en hel weekend, når jeg er tilbage.
– Det er mægtigt. – Nok om mig.
– Hvad skal du lave i julen? – Tage mig af fyrene på hjemmet.
– Lave middag til "forældreløse" her. – Skal du ikke se dine forældre?
Nej, de støttede mig ikke, da jeg blev fyret.
– Har du fortalt dem, du vandt? – Ja, og de blev glade.
Men nu vil de bare glemme det.
Når de ikke accepterer mig, accepterer jeg heller ikke dem.
Du må ikke straffe dem og dig selv. Det er jo jul.
– De elsker dig jo. – Ja, på deres betingelser.
Du skal nok få det fint. Det med den fyr kan vist noget.
– Vi får se. – God jul, Rhonda.
God jul, Matt!
Han var på legepladsen. De skød fra den anden side af gaden!
Han er ramt.
– Jeg vil med ind! – Det går ikke.
– Vi venter. – Jeg kommer, så snart vi ved noget.
Lad ikke Gud tage mit barn fra mig.
Hvad synes du?
– Jeg kan lide det. Minimalisme. – Jeg kan lide duften.
– Det lugter af ... jul. – Jeg har noget til dig.
En lille krone på værket ... men lad den ikke forstyrre dine planer.
Fint ... Vil du sætte den på?
Okay ...
– Jeg har højdeskræk. – Jeg holder dig.
Jeg skal nok bare ... Den kan være dér.
Det ser godt ud.
– Du må ikke. – Hvorfor ikke?
Ved juletid gør man ting, man ikke gør normalt.
Vi kommer bare til at fortryde det.
Du blev reddet af gong–gongen!
– Hej, Jake! Sikke et stort træ. – Jeg skærer toppen af.
Hej, Jo ... Jake, jeg vil spørge dig til råds.
Jeg vil give Alison en rigtig god julegave, efter alt det her.
Så ... her er den.
Den er virkelig pæn!
Hvor er den smuk ... Er der noget mellem jer, som jeg ikke ved?
– Hvad mener du? – Det er en virkelig fin gave.
– Hvad mener du? – Jeg tror, du beder om noget.
Det gør du vel. Jeg vil have Jakes mening.
Mener du, den overskrider grænsen mellem venskab og kærlighed?
– Svært at sige. – Er den 18 eller 24 karat?
– 24. – Så overskrider den grænsen.
Jeg ved ikke ...
Samme øjeblik hun blev hjælpeløs, ville jeg bare tage mig af hende.
– Købe pæne ting til hende. – Det er der intet galt i.
Men hvad nu hvis hun giver mig et billigt slips eller sokker?
Det er derfor, jeg hader julen, for den er ren byttehandel.
Billy, du burde få klarhed over dine følelser for Alison.
Jeg har ingen "følelser" ... Jeg har bare købt en fin julegave.
Du spurgte, hvad jeg syntes.
God jul!
– Bliv dér! – Mig? Hvorfor det?
Nej ...
Bliv dér, og hold hænderne for dig selv.
– Det går jo fint! – Ja, jeg er halvt igennem dem.
– Hvad er der? – Jeg ved ikke.
Depression efter operationen.
Jeg græder bare hele tiden.
– Jeg hængte slet ikke sokken op. – Vi skal nok få en god jul.
– Du behøver ikke opmuntre mig. – Hvad mener du?
Jeg ved, hvor meget du har prøvet at hjælpe mig. Det behøves ikke.
– Jeg skal nok klare mig. – Du ville gøre det samme for mig.
Jeg har ikke engang råd til gaver.
Hvem har sagt noget om julegaver? Vi deler jo bare lejlighed.
Så siger vi det.
Som du vil.
Skudt ihjel uden grund.
– Og hvis han nu var nået frem før? – Nej. Svære indre blødninger.
Åh gud! At miste et barn juleaften ...
De må underrette forældrene. Det er en del af jobbet, dr. Mancini.
– De kan lige så godt lære det. – Jeg kommer med dig, Michael.
Nej ... Det er noget, dr. Mancini må gøre alene.
Fint ...
Mr. og mrs. Prado ...
Jeg har nyheder om Deres søn ...
De er ikke gode.
Skaderne var yderst traumatiske ...
Vi gjorde vort bedste.
Vi kunne ikke redde ham.
Det gør mig ondt.
Det gør mig forfærdeligt ondt.
– Hvordan gik det? – Som man kunne vente.
Når nogen mister en søn på en juleaften.
Forbered Dem hellere på i morgen. Her har vi vore egne traditioner.
Den dag, hvor andre åbner julegaver –
– har vi de fleste mord, selvmord og ulykker.
Glædelig jul.
Glædelig jul ...
– Glædelig jul. – Tak i lige måde.
– Hvad laver du? – Julelys! Så her bliver festligt.
Hvis det er så festligt, hvorfor så ikke have dem hele året?
Så ville det ikke være specielt!
Det er tosset at have en særlig dag for dekorationer, fred og god vilje.
– Undskyld mig. De burde være oppe. – Glædelig jul til dig også!
Kom ind ...
– Glædelig jul. Hvordan går det? – Tak, bedre.
Jeg har lejet nogle julefilm.
"Det skete i New York" og "Livet er skønt".
Du kan betale mig senere.
– Skal vi ikke se dem sammen? – Jeg må arbejde. Køre taxi ...
– Alt er jo lukket. – Ikke lufthavnen.
– Men så glædelig jul. – Ja, glædelig jul ...
Michael! Vi har et vildt juleparty i gang, hvis du har tid.
– Jeg har ikke lyst. – Hvor er du forudsigelig!
Kan du ikke glemme verdens elendighed et øjeblik –
– og tage en æggesnaps med mig?
Hvorfor? Det hele er jo meningsløst.
Vi fejrer julen. Den dér kvinde kommer til at sørge hver jul.
Og jeg føler på samme måde.
Det er ikke din fejl! Du gjorde alt, hvad du kunne!
Jeg elskede julen som barn.
Og jeg troede klippefast på, at intet ondt kunne ske i julen.
Det var bare en barnlig illusion om fuldkommenhed og tryghed.
Jeg troede, jeg havde et særligt forhold til Gud.
Jeg blev læge, fordi det var guddommeligt at helbrede mennesker.
– Men det handler ikke om Gud. – Jeg har ikke alle svar.
Men glem de patienter, du mister. Tænk på dem, du redder.
Ud i krigen igen ...
En kalkun på fem kilo skal have fem timer på 150 grader.
Men jeg er hundesulten!
Så må vi stege den på 200 grader.
Her, Alison ... Fyld den!
Aldrig i livet! Jeg rører den ikke!
Jo, du gør! Vær ikke barnlig. Vi hjælpes ad.
Hvis du vil lave græskarsoufflé, må du passe tiden meget nøje.
– Og hvad med brødet? – Det skal bare hæve.
– Første eller anden gang? – Første.
Vi når ikke at lave sauce. Kan vi ikke tage en dåse?
Det ville min mor aldrig gøre.
Så må vi give afkald på tærtebunden.
– Min mor klarede det hele så let. – Også min.
Jeg går hjem til mig selv og begynder med souffléen.
Du fylder kalkunen. Jeg kommer tilbage og sætter den i ovnen.
– Hvad er det dér? – Læg den under monstertræet.
– Kom ind, så får du din. – Nej, jeg henter den senere.
– Jeg tror, jeg holder jul alene. – Lad være at stikke af fra mig!
Jeg forlod ikke én mand bare for at falde for en anden.
– Mig ...? – Lige meget hvor sød han er.
Jeg laver god æggesnaps, og jeg har "Elvis Synger Julesange".
Okay. Jeg hader æggesnaps, men jeg er vild med Elvis.
Vi var på restaurant, da vandet gik.
Vores læge er på Hawaii, og vikaren svarede ikke.
– Han sagde, der var længe endnu. – Løfter ...
– Vi må vente ... – Jeg kan ikke vente!
– Hvem skal forløse mit barn? – Jeg får nok æren. Dr. Mancini ...
– Doug og Julie Flynn. – Ved De, hvordan man gør?
De er i gode hænder. Nu gør vi Dem klar til forløsningen.
– Har du haft en fødsel før? – Nej.
– Har du? – Nej.
Jeg har assisteret, men aldrig fløjet "solo".
Bare rolig, vi finder ud af det.
Hvorfor har vi kun julesange?
Hvorfor ikke Thanksgivingsange, påskesange, 4. julisange?
"Elvis Synger Påskesange"? Næppe.
Jeg ved kun, at den her CD er sagen. Jeg må se at få den.
Hvor var du på vej hen, da jeg holdt dig tilbage?
– Væk. – Fra hvad?
Jeg ved ikke ...
Fra alle bånd.
Jeg syntes ikke, dagen havde nogen mening for mig.
Jul med min mand og hans forfærdelige familie.
De begyndte at drikke, og den fine middag –
– blev bare til anklager og skænderier.
Gamle sår, der blev revet op.
Så find en ny mening med den. Det gør jeg.
– Du får det til at lyde så enkelt. – Behøver alt være så indviklet?
Kom her ...
– Hvad gør vi? – Danser.
– Til julesange? – Er det forbudt?
Nej, men jeg troede ikke ...
Hvad var du ved at sige?
Noget uvigtigt.
Vent lidt ...
Du sagde "Elvis og æggesnaps".
– Troede du, jeg var så let? – Let? Aldrig i livet.
Højtider får én til at gøre ting af ensomhed og angst.
Jeg er ikke ensom, og jeg er absolut ikke angst.
Men jeg ved, hvordan jeg har det med dig, og ...
... jeg vil være sammen med dig nu.
Er det sandt?
Bare det her ... nu i aften.
Det føles rart.
Som på bagsædet af en gammel Mustang ...
Hvis du spiller dine kort rigtigt, bliver det måske før nytår.
– Eller måske til Valentinsdag. – Jeg synes, det er blevet til noget.
Må jeg tale med Billy Campbell? Nej, han har kørt hele dagen.
Bed ham ringe hjem straks! Tak.
– Kommer han til middagen? – Det håber jeg.
Efter det, jeg sagde forleden, undgår han mig.
Jeg føler, jeg har ødelagt hans jul.
– Hvor er jeres piskeris? – Vi har ikke noget.
Jeg er straks tilbage. Og vær ikke urolig for Billy!
– Far? – Jeg var bange for, du ikke var her.
Jeg var ved at lave middag hos nogle venner.
– Vil du indenfor? – Ja.
Det er en rar lejlighed, du har.
Tak ... Jeg blev overrasket over at se dig her.
Jeg ville bare ...
Jeg vil sige undskyld for min mangel på forståelse.
– Det var godt, at det gik i orden. – Ikke uden kamp.
Jeg ved godt, at jeg har svigtet dig. Det var forkert af mig.
Du er min søn, og du skal vide –
– at jeg altid vil være på din side.
Det har jeg altid håbet, du ville.
Ingenting bør komme mellem mig og den søn, som jeg er så stolt af –
– og som jeg elsker så højt.
– Jeg elsker også dig, far. – Tror du, vi kan glemme det her?
Absolut ...
Skønt, for julen er ikke det samme uden dig.
– Kan du ikke komme med mig ...? – Senere. Jeg laver jo mad her.
Når du kan.
Tak, far.
– Jeg er meget glad for, at du kom. – Glædelig jul, min dreng.
Glædelig jul.
– Jeg elsker dig. – Og jeg elsker dig, far.
Vi ses ...
Tillykke!
Hvor er hun smuk!
– Det var fantastisk smukt! – Fantastisk!
At trække pigen ud, holde hende i hænderne ... Livets mirakel!
– Og dødens. Samme kredsløb. – Tak, doktor. Det ved jeg godt.
Har du det bedre nu?
Tror du på mig,, hvis jeg svarer ja?
Livets kraft var inde på den stue, kald det "Gud", om du vil!
Jeg kan ikke beherske den, men jeg vil altid prøve.
– Jeg går hjem nu. – Også jeg.
Må jeg ikke invitere dig på julemiddag hjemme hos mig?
Det er pænt af dig, men ...
Middag for forældreløse, for os rodløse uden familie her.
– Så passer jeg jo ind. – Absolut.
Okay ... Jeg skifter tøj, og så ses vi på parkeringspladsen.
Fint ... Gå så med dig!
Søde kartofler, bagt brød, nøddetærte, tranebærsauce ...
Hvordan klarer vore mødre det her?
– Billy! – Så kom du!
Det dufter godt. Hvordan har du det?
Meget bedre. Må jeg tale med dig?
Jeg vil også tale med dig. Kan vi snakke alene?
– Hvad ville du sige? – Du begynder.
Du begynder ...
Jeg er ked af det, Billy.
Jeg har været så strid, efter jeg kom hjem.
– Ikke mere end normalt. – Hold nu op.
Jeg kan ikke sige, hvor taknemmelig jeg er for, hvad du har gjort.
Jeg følte, at jeg kom så tæt på dig. Det gjorde mig nervøs.
For jeg havde brug for, at du skulle være der –
– og det skræmte mig, at jeg behøvede dig.
Du er jo bare én, jeg deler huslejen med!
Og nu er du min bedste ven.
Det, jeg følte for dig, da du lå på hospitalet, overraskede også mig.
Jeg holder af dig, ganske enkelt.
Og det skræmmer måske mig.
Det er synd, at vi ikke giver hinanden julegaver.
Hele livet har jeg set julen som en tid, hvor jeg fik ting –
– af mine forældre og søskende.
Jeg var yngst, så de forventede ikke noget fra mig.
Jeg brugte uger på at skrive ønskesedler.
Det var så dejligt at storme ned ad trappen julemorgen –
– og se alle gaverne under træet.
Men ikke så dejligt som at give dig den her.
Billy, det skulle du ikke have gjort.
Se, hvad der er indeni.
Billy ... Hvor er den smuk!
– Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. – Sig "glædelig jul"!
Glædelig jul!
– Av ... – Undskyld!
Matt og jeg har lavet en dejlig julemiddag.
– Hej! – Glædelig jul.
– Kommer vi for tidligt? – Duften gjorde os vanvittige.
Kalkunen er måske lidt tør. Jeg måtte bombe den for at få den klar.
– Jeg hader æggesnaps. – Min æggesnaps vil du kunne lide.
– Hvordan har du det? – Meget bedre.
Se, hvad jeg fik af Billy.
– Et tegn på venskab. – Selvfølgelig. Og det får du igen.
Glædelig jul!
Det her er min kollega Kimberly.
Vi har lavet et barn sammen!
Vi forløste et barn sammen. Det var fantastisk!
Nu skal alle gå udenfor. Jeg har en stor overraskelse til jer.
Alle udenfor! Stå der ved døren!
Se op mod himlen!
Er I klar? En, to, tre!
Det dér er egentlig mit job.
Må jeg udbringe en skål?
Jeg troede, at rigtige venner fik man i skolen eller på college –
– ikke i en udlejningsejendom.
Det er rart, når livet overrasker én sådan.
Jeg var ikke sikker på, der var noget godt tilbage.
Jeg troede aldrig, jeg ville opdage meningen med julen –
– men nu føler jeg, at julestemningen er inde i mig.
En genfødsel ...
Skål for mine nye venner, mit nye liv.
Glædelig jul!
Kan vi så gå ind og spise?
Jo har ret ... Vi burde have det oppe hele året.
Glædelig jul, Billy.
Glædelig jul, Alison.
Tekster: Jørgen Schiøtt www.sdimediagroup.com